Кацане след две минути. Правилата.
Само електрошок. МИ-6 ги иска за разпит.
Целта е в метален сандък.
Търсят я всички агенции и терористични клетки.
ЕТЕОН
Стой! На земята!
Хвърли оръжието!
Не мърдай!
Всички долу!
КОРПОРАЦИЯ "ЕТЕОН" АКТИВНА ВРЪЗКА
СИСТЕМА ОТКЛЮЧЕНА
ОТВАРЯНЕ НА КАМЕРА
Целта е прибрана.
МИ-6.
Стой!
Кротко. Аз съм ваш фен.
Страхотна работа. Много сте готини с тези костюми.
Кой си ти?
Аз съм от лошите.
На земята!
ВЕРОЯТНОСТ ЗА НАПАДЕНИЕ
КАПСУЛИ В ГОТОВНОСТ
ВИРУСНА ПРОБА ПОСТАВЕНА
Булдог 2.
Екипът е унищожен.
Предали са ни.
Тя взе вируса.
Една от тях избяга с вируса.
Искам светът да й се стори тесен.
Тя е хитра.
Следете всички канали. Тя трябва да поеме вината.
-Ясно? -Тъй вярно.
Какво да правим с тези?
Отървете се от тях. Без свидетели.
Аз ще го върна.
Кой ще ме спре?
-Къде? -Къде?
ЛОНДОН
ЛОС АНДЖЕЛИС
КАРАОКЕ ПАРТИ ВСЯКА НЕДЕЛЯ
Кой си ти?
Аз съм този, който ще ти стъжни живота.
Кой си ти?
Аз съм шампанското на проблемите.
Хайде да те видим.
Мислех, че ще се счупи.
Не.
Ще те убия!
Мъртъв си!
Добре де.
Недей, това е любимото ми яке.
Здрасти, скъпа. Ще ми подадеш ли пистолета?
Благодаря. Готини татуировки.
Сега с теб ще си поиграем на бесеница.
Ще ти задам няколко въпроса.
Ако някой отговор не ми хареса...
Ясно ти е.
Следя тъмната мрежа за един супервирус,
който ще бъде разигран на търг.
Разкажи ми за него.
Кълна се, нищо не знам.
Този отговор не ми харесва.
Едно птиченце ми каза за тайна група.
Незаконна техника, нападения.
Същински гадове. Като теб.
Наричат се "Етеон".
А ти ще ми кажеш къде са.
Няма да ми кажеш, защото съм те провесил.
Ще ми кажеш, защото съм готов да те пусна.
Така, бонус въпрос.
Къде е вирусът?
Не! Чакай!
Моля те, не ме оставяй така!
Не ме оставяй!
Какво написа?
ОБИЧАМ ЧЕНГЕТАТА
БЪРЗИ И ЯРОСТНИ: ХОБС И ШОУ
ХОЛИВУД
Само шестици. Браво.
А докладът ти за "Старецът и морето"...
Справила си се блестящо.
-Благодаря, татко. -Удари. Какво е това?
Домашно по социални науки.
Родословно дърво. Само го нахвърлях.
ЛЮК ХОБС САМАНТА ХОБС
О, да. Това е нашето родословно дърво.
Простичко и ясно.
Да.
Щях да използвам това.
Намерих я в гаража.
Това си ти, нали?
Кой е Джона?
Брат ти ли?
Да, брат ми.
Защо никога не говориш за Самоа?
Случило ли се е нещо?
В живота се случват разни неща.
Може да не ги искаш, но се случват.
Затова правиш каквото можеш
и продължаваш напред.
Истината е, че аз съм твоето семейство.
Аз съм твоят народ.
-Това е много. -Така си е.
Гледай ти, точно навреме.
О, не, това е за мини.
-Да. -Много благодаря.
-Нарушаваме диетата? -Да.
Много благодаря.
Нужно ли е наистина?
Стига, тя е на 71 години. Какво ви става?
Ще проявим снизхождение,
когато тя ни докаже, че не представлява риск.
Тъпо е човек да не се възползва от отворена врата.
Тъпо е да подкупи надзирателите да я оставят отворена,
но да не им плати да си мълчат.
И все пак съм права.
Ако не можеш да избягаш от тази дупка,
явно губиш тренинг, мамо.
Как не те е срам!
Като говорим за бягство, къде ми е тортата?
Онази с пилата ли? Сега я пека.
Притрябвала ми е пила! Искам малко хубав експлозив.
Ако искаш да те измъкна, само кажи.
О, Декс, просто се забавлявам.
Затворът не ми пречи. Тук е тихо и спокойно.
Разхождаме се, четем, решаваме судоку.
Все едно сме в пенсия. Хубаво е.
Я кажи, говори ли със сестра си?
Знаеш, че не съм, мамо.
-Дай ръка. -Хайде сега.
Със сестра ти бяхте неразделни.
Какво се случи между вас, Декс?
Помня как с Оуен и Хети си играехте на двора.
Как крояхте бели, планирахте удари, обирахте банки.
Измисляхте кодови имена на акциите си.
Помниш ли?
-Как се казваше онова? -"Кийт Муун".
КИЙТ МУУН
Нарекохте го така, понеже...
Имаше много експлозии с трайно увреждане на слуха.
Само така, моето момче.
Нищо чудно, че зарязахме семейния бизнес.
Знаеш, че тя те обича, нали?
Трябва само да вдигнеш телефона.
Погледни ме. Ти си нейният батко.
Ти си й за пример.
Бях.
Надявам се някой ден да мина през онази врата
и да ви видя седнали отпред.
Колко години ти останаха?
Още две при добро поведение.
-Значи колко? -Четири.
Знаеш онази поговорка:
"Никога не казвай никога."
Времето изтече.
Спазвай поведение.
Добре. Обичам те, скъпи.
И аз те обичам.
-Добре. -Лукас Ребека Хобс.
Не съм те виждал цяла вечност.
-"Ребека"? -Не остаряваш ли? Колко време мина?
-Шест месеца. -Времето лети.
-Когато сме разделени. -Как поддържаш кожата си?
Изглеждаш като Шърли Темпъл на младини.
-Мърдай. -Татко, кой е този?
Това е Лок.
Работи за ЦРУ.
-Стари приятели сме. -Не сме.
Всъщност сме...
Най-добри приятели. Полусърчицето.
Не знам какво е това.
-Правили сме си татуировки. -Не е вярно.
-Не сме ли? -Не сме.
-Интересно, понеже помня... -Не сме.
...как в един момент се сдобих с нещо такова.
-Боже. -Господи, липсват ми шегите ни.
Казвай, имаш една минута, преди да съм ти избил единия дроб.
С теб търсим едно и също нещо.
Вирус СТ-17.
Програмируемо биооръжие с невъобразим мащаб.
Със сладкото кодово име "Снежинката".
Какво прави Снежинката?
Нищо особено. Само втечнява органите ти.
Превръща тялото ти в гигантска торба топла супа.
Тя е на девет.
-Виждала съм и по-лошо. -Къде?
"Игра на тронове". У Джанет.
-Не го знам. -Ланистърови си плащат дълговете.
Повече няма да ходиш там.
Случаят има нов обрат, Ребека.
Всички подробности ще намериш тук.
Заповядай.
-Тя е готова. -Тя е на девет!
Това е единствената съществуваща мостра СТ-17.
В момента се намира в ръцете на дефектирал агент на МИ-6 в Лондон.
Всички шпиони ли са толкова красиви?
Не. Тя е необичайно красива.
И опасна.
Снощи е била в екипа на МИ-6, който е трябвало да вземе вируса.
После е избила целия отряд.
Забила е тухла в гърдите на един от тях.
Знаеш ли колко е трудно
да забиеш тухла в някого?
-Давай по същество. -Тухлата няма острие.
Как е успяла да я забие в гърдите на онзи?
Или е била много силна,
или онзи трябва да е бил без кости.
Говори по голямото същество.
Откраднала е Снежинката.
-И се е покрила. -Кой е този?
Ученият, който вероятно е създал вируса.
Супер. Къде е той?
И той е изчезнал.
Може да е мъртъв.
-Много ми помагаш. -Ти си най-добрият преследвач.
Все ще измислиш нещо.
Аз съм от Службата за сигурност, не работя за ЦРУ.
Шефът ти те прехвърли. Сега работиш за нас, грознико.
Как ме нарече?
По-спокойно.
Установихме таен щаб в Лондон.
Там е един от най-добрите ни агенти. Той ще е свръзката ти.
Не ми е нужно, работя сам.
Крехкото ти его сега не ни е първа грижа.
Нито фактът, че преди малко напълних гащите.
Заложено е бъдещето на целия свят.
Плъзне ли това нещо, ще има много втечнени органи.
Навсякъде.
Не само моите и твоите.
Той знае, че го виждам, нали?
Той не знае нищо, Джон Сноу.
Какво решаваш, Беки?
Ще работиш ли с партньор?
-Съгласен. -Че как иначе.
Помниш ли какво казах в Руанда?
-"Още ми пари"? -Не, другото.
-"Не ме гледай, докато спя." -Казах:
-"Не сме приятели." -Ние сме най-добри приятели.
-И да си пазиш гърба. -Да, да ти измия гърба.
-Спомних си. -Пази си гърба.
Добре, ясно.
Добрият стар Хобс.
Добрият стар Лок.
Кой е поел случая?
-Г-н Шоу. -Не се интересувам.
Не знаете кой съм и какво предлагам.
ЦРУ.
-Как... -Очила, облачен ден, удобни обувки.
Имам плоско стъпало и нямам избор...
Аз съм агент Лоуб и с вас имаме общи интереси.
Как ме намерихте?
Един ваш познайник ме насочи. Г-н Никой.
Г-н Никой.
Сетих се за един виц.
Какво е общото между агент на ЦРУ и бейзболна топка?
Хората ликуват, когато ги удариш с бухалка.
Не.
Това са две неща, за които не давам пет пари.
И това става.
Откраднатото от нея оръжие няма аналог в света.
Това е програмируем вирус, който се прицелва в дадена ДНК
със стопроцентова смъртност в рамките на 72 часа.
Ако МИ-6 я открият, ще я третират като изменник.
Искаме да предадете вируса.
Къде се намирате?
Мислите, че аз съм ги убила?
Ако ни помогнете да я открием и ни предадете вируса,
тя ще получи имунитет.
Установихме таен щаб в Лондон.
Осигурили сме ви всичко необходимо
и ще ви предоставим помощник от САЩ.
Не ми трябва помощник.
Може би, г-н Шоу.
Тя обаче се нуждае.
-Моят човек се нави. -И моят.
Твоят ще откачи ли, щом научи кой е моят?
Те не работиха ли заедно в Ню Йорк?
Не съсипаха ли офиса на Службата за сигурност,
като се мятаха из него?
Не знам. Виж, не знам за твоя,
но моят човек ще свърши работата. Знаеш ли защо?
Приятели сме, откакто се помним.
Моят ме преби в един бар в Краков преди 17 години.
А дори не ме помни.
Всеки си има история.
Заложена е съдбата на света.
Съдбата на света.
Населението на света сега е в ръцете им.
Сериозна работа.
Би трябвало да загърбят свадите си, за да спасят света.
-Няма да стане. -Няма да стане.
С този не работя. Вече съм минал през това.
Щом се включи, забравете за всякакъв финес.
Този тук знае само да троши.
А този знае само да взривява.
-Всъщност... -Всъщност...
-Без да се засягаш. -Без да се засягаш.
-Тоя е пълен задник. -Тоя е пълен задник.
На твоя език това значи "кретен".
А на твоя език значи "чекиджия".
Свърши ли да гукаш? Звучиш като татуирано бебе.
Няма да слушам глупости. Чака ме работа.
Много поздрави на майка ти. Не, сам ще й ги предам.
Спомени пак майка ми и ще ти навра главата в стената.
Ще свърша работата, докато още се мажеш с бебешко олио.
Успех, мазняр.
Току-що ми припомни.
Ето защо мразя да работя с теб.
Заради гласа ти.
Този носов мутиращ харипотъров гласец.
Щом заговориш, представи си само,
все едно влачиш топките ми по натрошено стъкло.
Болезнено е.
При мен не е гласът ти.
А лицето.
Тази голяма тъпа мутра.
Щом те зърна,
все едно Господ драйфа право в очите ми.
Това нещо люти.
Люти адски.
Сега какво? Мебели ли ще мяташ?
За твое сведение, щях да обърна стола настрани
и да го натикам в гърлото ти.
Че как иначе, ти така решаваш всичко.
Прегазваш всеки проблем с огромен самосвал.
-Но няма да се получи. -Ще се получи идеално.
Момчета, защо не седнете да го обсъдим?
Аз и ти? Ние двамата? Вече съм го правил.
Пълна загуба на време.
Веднъж да съм съгласен с теб.
Това ще стане по моя начин.
Ако някой не е съгласен, нека опита да ме спре.
Аз не отивам.
И аз не отивам.
Умни момчета.
Отървахме се от палячото, а сега на работа.
Искам достъп до всички камери из централен Лондон.
Вече две дузини агенти преглеждат записите.
Не ми отговаряй, мъжки.
Записите са моя грижа. Няма да повтарям, действай.
Сега приближи зоната на обира.
Инвертирай.
Маркирай зоните извън обсега на камерите.
Умница е.
Току-що е избила екипа си и е откраднала опасен вирус.
Няма да чака за снимка.
САВОЙ
Парола за идентификация
Търсят те цял куп кофти хора.
Ти от тях ли си?
Зависи какво ще се случи в следващите 30 секунди.
Само обещания.
Ще стане или по лесния, или по трудния начин.
-Ти сериозно ли? -Да.
-Така ли? -Да.
-Труден избор. -Изобщо не е.
Сигурно искаш да не мърдам?
Да ти видя ръцете.
Добре.
Но няма да ти хареса какво държат.
-Май избрах. -Изглеждаш умна.
Такава съм.
Нека да е трудният начин.
Виж... Чакай!
Спри!
Боже.
Хей! Не.
-Май внимаваш с мен. -Засега.
Вече ти се иска да не беше го правил.
Вече ми се искат много неща.
Сега ще заспиш. Всичко ще е като лош сън.
По-скоро кошмар. Всичко това е един кошмар.
А сега да си поговорим.
ЦЕНТРАЛА НА ЕТЕОН ВЕЛИКОБРИТАНИЯ
Директорът нареди нова базова линия за теб.
Подготвил ти е всичко в лабораторията.
Съвършенството е болезнен процес, Брикстън.
Както за нас, така и за стремежа към съвършен свят.
Човечеството трябва да израсне, преди да се самоунищожи.
"Етеон" ще премахне всички човешки слабости.
И ще ги замени с механично съвършенство.
А ти ще си начело.
ТАЕН ЩАБ НА ЦРУ ЛОНДОН
Ще ти задам въпрос.
Не е каквото си мислиш.
Обичаш ли да танцуваш?
Електрическия танц ли? Или "Макарена"? Не обичам.
Не, мислех си за... танго.
-Където са нужни двама. -Този не го знам.
Явно сме различни поколения.
Както и да е, музиката започна, така че да видим какво ще се получи.
-Къде е вирусът? -Казах ти.
-Не знам за какво говориш. -Това заболя.
Настъпи ме и не беше приятно.
Да опитаме пак. Можеш и по-добре.
-Къде е вирусът? -Не аз поисках танц.
Защо да говоря с теб? Ти не си от ЦРУ.
Откъде знаеш?
С какво да започна?
Има два вида агенти - разузнавачи и шпиони.
Онези там едва вдигат молив.
Така изглеждат разузнавачите.
А ти изглеждаш, сякаш можеш да вдигнеш сграда.
Шпионите трябва да са деликатни и незабележими.
Ти не си нито едното.
Да.
Това беше добро.
-Впечатлен съм. -Не съм убила никого.
Знам, че не си.
Откъде знаеш?
Научаваш много за човек, когато се биеш с него.
Когато се бихме, ти не целеше да ме убиеш.
Само искаше да избягаш.
Светът обаче те смята за убиец и крадец.
Така че оставаш тук без връзка с никого,
докато не ми дадеш отговори.
Нямаш представа какво става.
-Помогни ми да разбера. -Не мога.
-Губиш ми времето. -Ти губиш време!
Попадне ли вирусът в погрешни ръце, край на всичко.
Време е за тренировка ли?
ЦРУ вечно упражняват погрешния мускул.
А умът е най-силният мускул.
Може да опиташ да го упражняваш повече.
"В тялото има повече мъдрост от всяка философия."
Нека позная -Брус Лий?
Не, Ницше.
Понеже упражнявам ей това.
И всичко това.
Ела тук.
Мръдне ли, застреляй я.
Не може да ме застреля.
-Не му е позволено. -В главата.
Не може, отиваш в затвора.
-Може да я застреляш в главата. -Не, отиваш в затвора.
Искам да я застреляш два пъти в главата.
-Ясно? -Да.
Здрасти, татко.
Залови ли красивата шпионка?
Знаеш ме, залавям всеки, когото гоня.
Откога се занимаваш с това?
Изглеждаш нов.
Много е досадна.
Понякога хората си досаждат, татко.
Например когато флиртуват.
Това откъде го чу?
Виж, аз и шпионката не флиртуваме, ясно?
Няма химия.
Не знам.
Като й видя снимката, вдигна вежда.
Каква вежда?
-Знаеш какво правиш. -Какво?
-Не го правя. -Напротив.
Нищо такова не правя. Изобщо не те разбирам.
Това е най-глупавото нещо, което съм виждал.
Ще затварям, имам да свърша нещо.
Ще се видим вкъщи. Обичам те.
Обичам те.
И още нещо.
Да му се не види!
Не искаш този танц, жено.
-Така ли? -Куршумите ги хапвам.
За закуска и обяд ли? Понеже е време за обяд.
Ще броя. Три...
-Две... -Хобс!
-Стой! -Свали го.
Махни си мазните ръце от нея.
-Какво правиш тук? -Спасявам те.
Нямам нужда.
Не, това е моя територия и гаджето ти остава тук.
-Отвратително. -"Гадже"?
Това е сестра ми.
Глупости. Прекалено хубава е.
Много смешно. Хет.
-Преследват те. -Повярвай, знам.
Това ще продължи, ако не ми кажеш къде е вирусът.
Тя ще умре, ако не я измъкна веднага!
Всички ще умрем, ако не ни каже къде е оръжието.
Всъщност всички ще умрат, защото аз съм вирусът!
Вкаран е в капсули.
Трябва да ги извадя.
Прибираме я.
-Сега или никога. -Предпочитам сега.
-На три. -Добре.
Едно, две, три.
Никой не може да ми нарежда.
АКТИВИРАНО
Сега ще си изпатиш, синко.
СКОРОСТ СИЛА
Декард Шоу. Много време мина.
Радвам се да те видя, Брикстън.
-Май ти свършиха патроните. -За твой късмет.
Да.
-Хубав костюм. -Брониран е.
Последен писък.
Нямаше го, когато те гръмнах.
Всъщност ме гръмна три пъти.
Два в гърдите и един в главата. Както са ни учили. Помниш ли?
Жалко, че не дойде в "Етеон".
Щеше да имаш това, приятел.
-"Приятел"? -Да.
-Не си човекът, когото познавах. -Много по-добър съм.
Аз съм бъдещето.
ТРАЕКТОРИЯ ВНИМАНИЕ
Стой!
Спри!
Хети, качвай се.
Тръгваме всички.
Ти не.
Само момичето.
Казах, тръгваме всички.
Спрете колата. Момичето ми трябва живо.
Какво си направила, Хети?
Конско ли ще ми четеш?
Инжектирах се. Иначе той щеше да го вземе.
Изчисли маршрут.
ИЗЧИСЛЯВАНЕ
По-добре...
Май е време за тренировка.
Пусни ме.
Много добре.
Ще ми обясниш ли с какво си имаме работа?
Дълга история.
Той е призрак. Трябваше да е мъртъв.
Преди осем години му пуснах куршум в главата.
Супер, преследва ни Терминатора.
-Няма да успее. -Едва ли вижда над волана.
Дръж се, дебелако, пак ще ти спася живота.
Значи искате война?
Така да бъде.
Бяхме дотук. Да се отървем от колата.
Докладвай.
Проникнах в мрежите на всички новинарски агенции.
Колко контролираме?
174 канала с около 2000 предавания.
Удвои ги. Искам стопроцентов контрол над историята.
Стандартно набеждаване.
За тези искам нещо специално.
И така, историята.
Хобс и Шоу -едрият и дребният - са били идентифицирани.
Обвинени са за нападенията над ЦРУ.
Били са в обща килия, където са съставили план
за терористични акции.
Вече стана сериозно.
ТЕРОРИСТИЧНА АТАКА В ЛОНДОН
-Кои са тези? -"Етеон".
Тайна групировка с армия от наемници и много мръсни пари.
Въобразяват си, че ще спасят света, като подобрят човешката раса.
Това е.
Явно контролират и медиите.
Чувал съм слухове за тях.
Всички ги смятат за мит.
ХАОС В ЛОНДОН ГИБЕЛЕН ОБИР
Лично съм виждал какво представляват.
Ако не се вписваш в плановете им, си пътник.
Отиваме в най-близката секретна квартира...
Не. Ти май не схващаш?
Брикстън е първокласен убиец. Не познавам по-добър.
Той няма да спре, докато не получи вируса.
А и става дума за сестра ми. Семейни дела.
Шоу ли се казваш? Не. Значи няма да дойде с теб.
Щом е заложен светът, това вече е моя работа.
Не ме интересува каква ти е. Тази жена остава тук.
-Къде тръгна? -Надалеч.
Нямам време да гледам как двама идиоти си ги мерят.
Щом не можете да се сработите, сте ми безполезни.
Ще намеря кой да ми помогне да се отърва от това нещо.
-Чао. -За този ли говориш?
Преди нападението го издирих.
Труден е за откриване, но имам сигурна следа.
-Руски вестник. -Не какъв да е вестник.
Има го само на едно място в Лондон.
Благодаря. До утре.
Твърде оптимистично.
Свържи ме с директора.
Виж ти, Декард Шоу.
Стана сложно за теб.
Не точно.
Той работи за Службата за сигурност. Люк Хобс.
С Хобс имаме минало.
Няма да са лесни.
Дребна риба.
Ще ги отстраня и ще върна обекта.
Залови момичето,
извлечи вируса и го програмирай за първи етап.
С това оръжие ще премахнем слабите
и всеки, който ни се изпречи.
Ще изградим съвършената система.
Хобс и Шоу могат да бъдат полезни на "Етеон".
Вербувай ги.
Да ги вербувам?
Не разбирам.
Искам ги на наша страна, да работят за нашата кауза.
Ясно ли е?
Невъзможно е.
Откъде си толкова сигурен?
Последния път получих изстрел в главата.
Затова съм доста сигурен.
Нека опитаме с друг подход.
-Ето защо... -Не те питам, Брикстън.
Покажи им последствията при отказ.
Или аз ще ти ги покажа.
Това заплаха ли е?
Не забравяй на кого разчиташ за оцеляването си.
Всичко в името на каузата.
Скъпа, много е важно да поговорим за едно нещо.
Помниш ли процедурата, ако нещо се обърка?
Нарекохме я "код червено". Е, случва се сега.
Мога ли да направя нещо?
Стой си вкъщи. Там си в безопасност.
В момента ЦРУ подслушват този разговор.
Гледай сега. Здрасти, Лок.
Всичко е точно, няма страшно. В старата закусвалня съм.
Много е странно да съм тук без вас.
Май е затворено.
Благодаря ти, братле.
Скъпа, говорих с леля Лиза. Тя знае какво да прави.
Ще се върна веднага щом мога.
-Обичам те. -И аз теб.
Чао.
Люк Хобс и Декард Шоу.
Докато Хобс е агент на американската...
Разкажи ни всичко, което знаеш за това.
Господи.
-Кога беше изложена? -Преди около 30 часа.
Капсулите с вируса са още цели.
Значи ще го неутрализираме.
Не е толкова лесно.
Сега не е програмиран и е фатален за всяка ДНК.
След 42 часа капсулите ще се разградят и тя ще се зарази.
Тогава вирусът ще се разпространи.
Говорим за глобална епидемия до седмица.
Защо си създал такова нещо?
-Защото мислех, че съм от тях. -От "Етеон".
Казаха ми, че искат да спасят света чрез наука.
Повярвах в каузата им.
Разработих Снежинката като преносител на ваксини,
една панацея за света.
А те я видоизмениха в програмируем апокалипсис.
За да атакуват най-слабите, които не са достойни за визията им.
За учен изглеждаш адски тъп.
Имам две Нобелови награди, но кой ги брои?
Каза, че вирусът се програмира. Тогава го препрограмирай.
Не мога, докато е в приемник.
Кажи само как да го извадим.
Вариантите са два.
Първият е лесен.
-Давай. -Най-сетне.
-Убивате я. -Моля?
И изгаряте трупа.
Че как иначе.
Не, наистина го изгаряте.
-Наистина. -На пепел.
-На пепел? -Да е неузнаваем.
Отхвърля се, гений такъв.
Да, не става. Казвай втория.
Има машина, която може да извлече вируса.
Да беше започнал с това.
Невъзможно е да се доберем до нея.
Това остави на нас. Къде е?
В лабораторията на "Етеон", където разработих Снежинката.
Таен технологичен комплекс, охраняван от армия,
в най-затънтената част на света.
Отидете ли там, ще загинете и тримата.
Значи казваш, че при всяко положение тя ще умре.
Някой иска ли питие?
Знам идеалното място.
РЪЦЕТЕ НА ДЪРВОДЕЛЕЦА
Погледнете само.
Някой избива комплекси.
Това нищо не е.
И една мъничка като за теб.
Използвах я в Италия.
Жалко, че не ни трябваше шофьор тежкоатлет.
Щях да ти се обадя.
Питие?
Няма да откажа едно малко.
Ще пиша на стара приятелка в Москва.
Имаме дълга история.
С екипа й посещават някои местни.
Най-вече руски криминални елементи.
Ще ни осигурят някои пособия.
Предвид историята ти с приятели, колко куршума си й вкарал?
Те ще ни оборудват, а не чух други идеи.
Измъкването от страната ще е изключително трудно.
Вече всички агенции са по петите ни.
Освен това ти опозори МИ-6, като предаде екипа си.
Не вярвай на всичко, което ти казват, Хет.
Усмивка.
Задните вратички няма да помогнат. Трябва да сме незабележими.
-Да се скрием под носа им. -Затова ще летим с редовен полет.
Така ще ни разкрият още на...
Не занимавай мозъчето си. Погрижил съм се.
Клонирах сигналите от телефоните ни по целия свят.
Това ще ни спечели поне два дни.
В Москва ще си вземем нови.
Това ще ни прекара през охраната.
Може би само това ще ти стане.
Ще стане на някой смърф.
Май е от старите ми.
Извинявай, ако панталонът ти е широк на чатала.
Да видим какво си направил.
Създадох ви нови самоличности и биометрични профили,
за да не ви разпознаят на летището.
Ти си Сара Аткинс, застрахователен агент.
Здравейте.
САРА АТКИНС АВСТРАЛИЙКА
-Благодаря. -Мерси.
Аз съм Франц Грубър.
Архитект, запален планинар
и ски инструктор.
Благодаря.
А ти си Майкъл Оксмол.
ПАСАЖЕР: МАЙК ОКСМОЛ
Майк Оксмол.
Наричат ме Майкъл.
ЗАДЪРЖАНЕ
Стой!
Спрете, сър!
Това е Майк Оксмол.
Не ми е малък и се казвам Майкъл.
За какво точно го спряха?
Все едно. Чакат го гумени ръкавици и бъркане по дупки.
Да вървим.
Ръцете на тила, Оксмол.
Не вярвам, че го направи!
Щеше да ни забави.
Няма да се справим, знаем го и двамата.
Не стига, че това в кръвта ми
ще избие всички,
но сериозно ли мислиш да измъкнеш онази машина
от строго охраняван комплекс за смъртоносни вируси
и да я накараш да работи?
-Това звучи... -Още ли носиш тази дрънкулка?
Не знаех, че я пазиш.
Върни щифта.
Не си се променила.
Да можех да кажа същото за теб.
Всичко ще бъде наред.
Ще се справим. Това ни е работата.
Ами ако не успеем?
-Ако единственият ти избор е да... -Изключено.
Здрасти, тук съм. Аз съм Майкъл.
Здрасти.
Здравейте.
Да видим... Къде ми е мястото?
Д-1, Д-2...
Да ти го...
Здрасти.
Кретен такъв.
-Оказа се по-бърз. -Да, имам тайно оръжие.
Хората ме харесват.
Няма да разбереш, ти нямаш приятели.
Чудесна забрадка.
Защо не взе до аварийния - да ни е по-широчко?
Не всички сме късокраки като теб.
В случай, че не си разбрал, не ми пука за удобството ти.
Така че бъди добро слонче,
изяж още кило фъстъци и се кротни.
Не ми казвай какво да правя. Щом те чуя да казваш нещо,
ми идва да си навра обувката в задника ти,
та да плюеш връзки за обувки.
Знаеш ли какъв е проблемът?
Ще ти кажа какъв е -тази работа.
Тя изисква незабележимост.
А ти... Виж се само.
Не че вината е твоя, но се набиваш на очи.
Ти изпъкваш. Като топките на булдог.
Кандилкат се все където не трябва.
Уж безобидни...
а докато се усети човек, вече заплождат сестра му.
Какво?
-Да заплодя сестра ти? -Чу ме.
Вече ми е ясно.
Така ли? Много се радвам. Наистина.
Мислиш си, че си правя целия този труд
със спасяването на света, което ми е за четвърти път,
понеже съм много добър,
а ти си мислиш, че го правя само за да хоризонтирам
и да правя секс със сестра ти?
Не изцяло, но почти.
Нека те светна, Фродо. Вече не сме 1955 година.
Макар онова спящо момиче да ти е роднина,
тя е една от най-коравите, сурови и способни жени,
които съм срещал някога.
И ако тя избере да се насочи
към тази голяма, кафява,
надарена, татуирана планина, познай какво.
Ще й позволя да я изкатери,
при това пак и пак, и пак.
Стой далеч от нея.
Ясен си ми. За глупак ли ме смяташ?
Естествено, но ще ти направя услуга.
Ще ти избия цялата тъпотия, ти само кажи.
Знаеш ли какво ми се иска?
Иде ми още тук, на 10 хиляди метра, да ти наритам грозната мутра.
О, на 10 хиляди метра. Значи ти се танцува?
Спират те само въздухът и шансът.
Въздухът замина.
-Давай, хаваецо. -Хаваец ли?
Стига! Престанете.
Спрете и двамата.
Ето, събуди шерифа.
Ти го събуди.
Как разбрахте, че съм шерифът?
-Без придружител. -Късно качване.
Място до пътеката.
Голф тениска.
Да кажем, че сте налучкали.
Шериф Динкли на вашите услуги.
Прощавай, Динкли ли каза?
Какво има? Динкли.
Разбирам здравеняка. Работата ми е да наблюдавам.
Дебеловратият, главата ти се върти, откакто си се качил.
Огледа всеки пасажер.
Ти си служител на закона.
А ти, г-н Панталон Армани,
ти си шпионин.
-Добър е. -Не е зле.
Явно всички сме важни клечки.
И тримата сме мъжкари.
Трима първокласни хищници в небето.
Напрежението расте.
Колко вдигаш? 140? 180?
-Не чак толкова. -Лека категория.
И аз блъскам яко във фитнеса.
С гръм и трясък.
Ти кое предпочиташ?
Гореща йога? Пилатес?
Или бой на ринга.
А какво правя аз? Дишам пръдни в една консерва.
Ето какво правя.
По някой и друг терорист и куп пръдливи задници.
Какво ли не давам пак да съм на фронта.
"Пак"?
-Какво? -Бях в специалните части.
Бил си в Делта форс?
Отряд "Сейбър Ехо", бебчо.
Онези бяха същински магьосници.
-Така си е. -Щом е така,
тогава абракадабра, кучки.
Пред вас е самата магия.
А вашият проблем е липсата на баланс.
Трябва ви трети.
-Не, добре сме си. -Не.
Знам я тази игра.
Чувате ли, знам я.
-Какво правиш? -В какъв смисъл?
-Не говори така. -Звучиш различно.
-Така ли? -Това не е гласът ти.
Говори нормално.
Така си говоря. Като магьосник, бебчо.
Те не говорят така.
Само ви показвам. Вижте сега.
С вас можем да бъдем същинска света троица.
Трима ще сме много.
Ето визитката ми.
Трябва ли ви нещо, аз съм вашият човек.
Искате Сайтейшън Х, GV, Боинг 747?
Трябва ви хеликоптер или нещо незабележимо?
Тогава аз съм вашият човек.
Моля те, пусни ме.
Какво искаш?
Онова, което ни принадлежи.
Вирусът е много опасен. Не мога!
Хората трябва да еволюират.
Без подобренията на "Етеон"
човешкото тяло не струва много.
Е, има малко магнезий, калций,
желязо.
Но не струва много.
Като цяло към три лири.
Най-много три и петдесет.
Стойността на цял човек е жълти стотинки.
Ти ще ми препрограмираш вируса.
Няма.
МОСКВА
Приятелката ти е от руската мафия.
Това момиче краде от руската мафия.
Всъщност краде от всички.
Това й е специалността.
Декард Шоу.
Маргарита.
Това не го очаквах.
Ще ми се да не го бях видял.
И на мен.
Получих списъка ти.
Дълъг е.
Поисках къща край писта.
Омотаните в тиксо руснаци не влизаха в списъка.
Дай ми повече от три часа
и няма да прибягвам до подобни крайности.
Не мисля, че трите часа са виновни за крайностите ти.
Що за дивотия!
"Етеон". Не можа ли да избереш нещо по-сложно?
Трябва да открием машината за извличане. Може да е навсякъде.
Това са осем квадратни километра с лаборатории.
И е същинско буре с барут.
Трябва да изпълним "Мик Джагър".
МИК ДЖАГЪР
Звучи забавно.
Ти няма да идваш.
Като деца с Дек замисляхме всякакви измамни схеми.
При "Мик Джагър" един човек привлича вниманието,
докато останалите правят музиката.
Типична вътрешна работа.
Чухте Андрейко. Трябва да използват машината.
Затова ще ме отведат при нея.
Мога да се справя.
Заедно ще успеем.
Въпросът сега е как да разклатим звънчето.
Оставете това на мен.
Но първо да ви екипираме.
Това са парашутите ви.
Слушалки за криптирана комуникация.
"Скорпион EVO 3" с оптичен мерник.
Супертънка бронежилетка.
Инфрачервени камери за гледане през стени.
И, не на последно място,
компактен водороден детонатор.
Поставен на точното място, ще вдигне мястото във въздуха.
Как изглеждам?
Малко ти е опъната.
Как си?
Ако вътре нещата се объркат, не бива да оставам жива.
Ще те измъкнем оттам.
Ще ти кажа още нещо.
"Ключът към безсмъртието е в паметния живот."
-Още Ницше? -Не.
Това е Брус Лий.
Да вървим.
Как я откри?
Чувал си за мен. Бива си ме.
Сама ли беше?
Да.
Ако ме лъжеш, ще ти изтръгна сърцето.
Ясно ли е?
Ако имах такова, щеше да ме уплашиш.
БИОТЕХНОЛОГИЧЕН КОМПЛЕКС "ЕТЕОН", УКРАЙНА
-Това вече е возило. -И то какво.
Аз съм отпред.
-Аз съм отпред. -Не започвай, аз съм отпред.
Навлизаме в зоната за десант!
-Готов ли си? -Готов.
-На три! -Добре.
Едно!
Кретен!
Никой не може да ми нарежда.
Интересно, кога измиваш кръвта от ръцете си,
преди или след като си броиш парите?
Свободни сте.
Ти май не разбираш. Слабите се занимават с пари.
Ние се занимаваме с еволюционна промяна.
А понякога тя изисква насилие.
Като убийството на невинни с вируси?
Само на слабите.
Говорим за бъдещето на планетата. То не се купува с пари.
Както не можеш да си откупиш душата ли?
Душата ми ли?
Брат ти взе душата ми.
В лабораторията ми направиха нова.
Това се нарича прогрес.
Добре дошли в залата за извличане, г-це Шоу.
Подгответе я.
Ще стане бързо.
По-добре да ни няма, когато това нещо избухне.
Тя е на около 400 м оттук.
Държат я в нещо като медицинска капсула.
Таймерът е на 45 минути. Влизаме и излизаме.
Да ги вдигнем във въздуха. Запомни коридора.
-Никакви оръжия. -Да, трябва да са живи.
Защото в края на коридора
вратата се отваря с ретинален скенер.
-Избери врата. -Тази.
-Не, тази е моята. -Какво ти става?
Сбърках. Твоята врата е.
Не, без отмятане.
Какво има? Много лоши момчета ли?
Гледай и се учи.
Гледай.
Въведете съответствие.
Достъп отказан.
Ела ти го направи!
Имате достъп.
Вратата се отваря.
Добра работа, момчета.
Впечатлен съм, че успяхте да влезете.
Първи ден в Звездата на смъртта?
Спринцовката е готова.
Изглеждаш... нов.
Това ще й затвори устата.
Това е... невъзможно.
-Какво правиш? -Ще го извадя сама.
Чакай!
Ето го и него. Отпочина ли си?
Наспинка ли се? Ще поръчам румсървис.
Какво искаш? Препечена филийка?
Тъкмо сънувах, че те убиват.
Сега съм разочарован.
Малко е сложно, признавам.
Стар метод за разпит, който знаем от военните.
Три електрошока убиват човек. Помниш ли, Дек?
Помня много неща от тогава.
Вие май ще издържите четири.
Аз бих казал пет.
Пет? Добре тогава.
Не можа да си замълчиш, нали?
Стори ми се готино да го кажа.
Помниш ли, когато бяхме истински събратя?
В ударната група. Спомняш ли си, Дек?
Накрая виждахме само най-лошото в хората.
Най-лошото в държавите, лидерите, враговете, приятелите ни.
Вече не знаеш какво значи това.
Не се безпокой, той също не знае.
Той ги гърми в главата,
но в твоя случай е била добра идея.
Още ли говориш, здравеняко?
Казах, че в твоя случай е била...
Мамка му.
Странно е как омразата между човеците
е по-силна от инстинкта за самосъхранение.
Точно затова сме тук.
Помниш ли преди осем години,
когато "Етеон" ни поканиха?
О, говориш за сектата им.
-Те са откачалки. -Визионери.
Визионери за бъдещето. Едно по-светло бъдеще.
Помниш какви данни ни дадоха.
За щетите върху природата, за капитализма, тероризма
и как човечеството ще се самозатрие до 2096 г.
Това ме плаши.
Но ако осъществим визията на "Етеон",
-ще спасим света. -Геноцидът не е спасение.
Геноцид, та геноцид.
Знаете ли какво е този вирус?
Той е необходимият шок за системата.
Станаха три.
Страхотна джаджа.
Още тогава ти казах, в голяма грешка си.
Поради една причина - очакваш най-лошото от хората.
Хората са ненадеждни. Вижте се само вие двамата.
Съдбата на света е в ръцете ви, а не можете да се спогодите.
Ти обаче знаеш кое е правилно, Шоу.
Малък сувенир, братле.
Щом искаш да ме убиеш, пак бих го направил.
Ти масаж ли очакваше?
Някой да говори на теб?
Майка ти.
Да!
Ясно, още си бесен.
Разстроен си, понеже, когато не се поддаде,
ме пратиха да те убия. А се налагаше,
защото знаеше твърде много.
Но аз мисля много за онази нощ.
Сега осъзнавам нещо, което не съзнавах тогава.
Когато ме застреля, ти ми направи услуга.
Виж ме, аз съм черен Супермен.
Брониран, с нов гръбнак
и колкото по-механичен ставам, толкова по-човечен съм.
За това си струва да се бориш.
Давам ти още един шанс да се присъединиш към нас.
Шефът иска и плямпалото.
Иначе ще убия и двама ви.
Което бих сторил с удоволствие.
Знаеш на какво са способни "Етеон".
Те ме създадоха наново, а него съсипаха.
Инсценираха, че е убил екипа си. Дори сестра ти се отрече от теб.
Само кажи, братле, и всичко това ще изчезне.
Сестра ти ще живее. Дъщеря му ще живее.
Ще ви направим подобрения и заедно ще спасяваме света.
Какво избираш?
Човешката еволюция
или смърт със слабите?
Приключвай по-бързо.
Предупредих шефа, че няма да размислиш.
До скоро.
Чакай, чакай!
Трябва да се присъединим.
Моля?
Прозвуча съблазнително.
Това с черния Супермен направо ме спечели.
Ти да не си глух или тъп? Няма да се присъединим.
Пак мислиш само за себе си, примадона такава.
Ами моите чувства?
Ако бяхме група, знаеш ли ти кой щеше да си?
Мик Джагър.
Мик Джагър?
Мик Джагър.
Е, какво избираш?
Включваш ли се, или не?
Няма да участваме.
Но така и така си тук, ето какво ще направя.
Ще изкъртя този стол и ще го цапардосам в лицето.
Него ще наръгам във врата, задето гледа лошо.
За седем секунди ще убия всичките 13 души.
А ето какво ще направя аз.
Ще се измъкна от белезниците и ще го сритам здраво,
после този и онзи в гърлото.
Него не, той е мой. Избери си друг.
Как така твой? Мой е.
Не, този е за разбиване на мутрата. Избери си друг за сритване.
Искаш да разбиваш мутри? Ще ти намеря някоя.
Виждаш ли онзи там?
Онзи едрият.
-Това е мутра за разбиване. -Не, много е едър.
Нали така, Хети?
Пусни ги.
Кротко, момчета, трябва ни жива.
Да ги пусна или какво?
Или ще получиш ново проветрение в средата на челото си.
Няма да ме застреляш.
За да стреляш, ти трябва активиращ чип.
Съжалявам.
Опитай това!
Аз не съм жълти стотинки.
-Давай. -Мислиш ли?
Задник.
Ето я.
-Къде е машината? -Във втория камион.
Заемам се.
Мик Джагър.
Няма грешка!
Още не сме се отървали.
Открих машината.
По-бързо! Няма време!
Този наистина е черен Супермен.
Пуснете дроновете.
Пътят свършва.
Дръж се!
Маршрут за пресрещане.
Вляво.
Дръж се.
Хобс, няма да издържи.
Ще ти я докарам.
И ти ли си мислиш същото?
Да ожулим малко боята.
Да ожулим боята.
Хети.
Имаш ли ми доверие?
Трябва ми превоз.
Знам какво си мислиш.
Ти карай, аз ще имам грижата.
Поеми волана.
Ето го и него.
-Мой е. -Не, мой е.
-Мой е.
Мислех те за силен.
Съжалявам, братле.
Това нещо за нищо не става.
Край с вариант две.
-Остана ни само първият. -Престани, Хет.
Уморих се да бягам, Дек.
-Имаме още време. -Време?
За какво? Машината е съсипана.
-Ще я поправим. -Как?
Трябва да се покрием някъде.
Къде? Целият свят ни търси, а Брикс няма да се откаже.
Рискуваме милиони хора.
Казах ти, трябваше да изберем първия вариант.
Вече всичко свърши.
-Не е. -Свърши.
Не е свършило!
Не е.
Погледни ме.
Помниш ли какво ми казваше като деца?
Поглеждаше ме и казваше:
"Нищо не е свършило, докато не свърши."
И се смеехме. Помниш ли?
Не, казвах: "Нищо не е свършило, докато аз не кажа."
Да, така беше.
Тогава го кажи сега.
Спомни си кои сме.
Ние сме Шоу.
Никога не се предаваме.
Имаме един ден.
Повече от един.
Дори не знаеш къде да отидем.
Знам едно място.
Къде?
Последното място на света, където бих отишъл.
У дома.
САМОА
Абракадабра, кучки.
Казах, че ще ви набавя всичко.
Не е лесно да наемеш самолет от Москва до Самоа,
но аз успях.
Затова се обадихме на теб.
Благодарим ти, че ни осигури това птиче до Самоа.
Воините си помагат.
Знайте, че тук си имате трето другарче,
готово да тръгне, щом кажете.
Само си седя в бърлогата.
В тоалетната ли си?
И така да е.
Магията е там, където съм аз. Подробностите не са важни.
Дадох ви контактите си.
Имате телефона и имейла ми.
-Имам всичко. -Ще ви дам и номера на майка си.
Тя винаги знае как да ме намери.
Имам и адрес в "Хотмейл". Пишете ми и там.
Също и профил в "ЛинкдИн".
Имам и още един акаунт.
-Само проверявам имате ли всичко. -Губим те.
Това беше моят телефон.
Дано брат ти е толкова добър, колкото казваш.
Джона е най-добрият механик и ще ни помогне.
Ако преди това не ме убие.
Да, не бързай.
Заложени са само животът на сестра ми и съдбата на света!
Отива.
На бас за петдесетак, че ще го фрасне в лицето.
Приемам.
Джона.
Знаеш ли какво следва?
Аха.
Ето, не съм само аз.
Физиономията ти е във всички новини.
Тук не си желан, издайник.
Доста си нагъл.
След 25 години идваш да ми навличаш проблемите си.
Ти предаде семейството, опозори този дом.
Предаде своите!
Разбирам те.
Вече не сме деца, мери си приказките.
Не е важен размерът на бойното куче.
Важно е колко борбено е то.
Размерът винаги е важен.
Няма да се биете тук!
Това моят Люк ли е?
Бебчето ми си дойде.
Здрасти, мамо.
Така ми липсваше, малкият ми.
Станал си кожа и кости.
-Хапни нещо. -Не, мамо.
Няма време.
Не исках да ви навличам беди.
Да не беше идвал. За какво си дошъл?
-Донесох истината. -Коя истина?
Че бяхме набедени.
Натопиха ни хора, създали гибелен вирус.
-Я стига. -Грози ни световна епидемия.
Може да умрем. Всички.
Всички в тази къща и на този остров.
И всички хора по света.
Джона, помогни ми да оправим тази машина.
Помогни на приятелите ми.
И трябва да се барикадираме!
Очакваш, че просто ще се появиш и ще ти помогнем
-след всичко сторено? -Да!
-Не! -Това е по-важно!
-Не ме интересува! -Може да умрем.
Хубаво, защото по-скоро ще умра, отколкото да ти помогна!
Слушай, знам, че брат ти не е цвете за мирисане.
Но му имам доверие. Той ни доведе тук,
защото тук има нещо, което го няма никъде: ти.
Не ме познаваш и аз не те познавам.
Време е. Вземайте си машината и се махайте!
-Тръгвайте! -Джона Хобс!
Имай уважение към брат си.
Щом му трябва нещо, ще му го дадем.
Храната от масата ни, дрехите от гърба ни,
дори манната на този остров.
А всички вие ще бъдете наши почетни гости.
Или, Бог ми е свидетел, ще взема този чехъл
и ще ви нашаря дебелите кратуни!
Чухте ли, момчета?
Съжалявам, че ви навличам това.
Люк, това е домът ти.
Ние сме самоанци, умеем да се справяме с бедите.
Беше прав. Войници като тях не се вербуват.
Направи онова, за което си създаден. Ти си уникална бойна машина.
Върни ми вируса.
Имаш пълна свобода.
Можеш да си отмъстиш.
Ще го сторя.
Открихме ги. Качили са се в товарен самолет.
-Закъде? -За Самоа.
Господа! Време е да си спечелите подобрения.
Върнете ми вируса.
Да.
Местенцето си го бива.
Да, за крадени коли.
Баща ти е бил крадец на коли?
Не, татко крадеше всичко.
Дрога, оръжие...
Също като моето семейство.
Докато отраснахме, ни гледа мама,
а после баща ми започна да идва пак.
Много се заинтересува от синовете си.
Всъщност си търсеше нов екип.
Но само аз прозрях лъжите му.
Онова, в което ни забърка,
ставаше все по-сериозно и опасно.
Когато се усети,
не му пречеше, че с братята ми може да загинем.
И тогава го предадох.
Защитил си семейството си.
Вкарах го в затвора, напуснах Самоа и не се върнах вече.
От инжектирането ми излезе поне едно хубаво нещо.
И какво е то?
Върнах те у дома ти.
Какъв съм късметлия.
Вече работиш законно.
Да, напълно чист съм.
Изпълнявам поръчки на клиенти от цял свят.
Онези мотори заминават за Токио.
Онази кола -за Ню Йорк, а онази там -за Лондон.
Хората харесват нещата ни.
Трябваше някак да запазя семейството ни.
След като ти ни изостави.
Добра новина, преобличаме се.
Майка ти каза, че ти е любима.
Явно си падаш по опънати дрешки.
Метни си още едно яке, навън е само 40 градуса.
Да действаме. Имаме ли оръжие?
Оръжие имаме.
Мамо, къде са ни пушките?
Разкарах ги.
Много благородно, г-жо Хобс.
Загазили сме сериозно.
Меко казано.
Тези оръжия съсипаха семейството ми.
Няма да се дадем.
Ще се бием с това и с това.
Пушките са за пъзльовците.
Значи ще воюваме със семейните реликви.
Ясно, но ще ни трябва много повече.
Няма да издържим на огневата им мощ.
Пушките може да са за пъзльовците,
но тези на "Етеон" са с активиращ чип.
Пазиш ли още ръкавицата?
Мислиш да ги хакнем.
Това ще изравни шансовете ни.
Ще ни спечели време.
Да им спрем пушките.
Заемам се.
Готов ли си?
Работата ми е да воювам.
Да действаме традиционно.
Огледай се.
Тук теглим чертата.
Кой да очаква, че точно тук ще спасяваме света?
Ще им наложим нашите правила.
Утре по северните скали ще бушува буря.
Там ще изградим ничия земя.
Ако всичко се провали, там ще дадем последен отпор.
Колко още такива ще трябват?
Копай, братле.
При атаките над Кандахар
Брикстън винаги нападаше преди зазоряване.
Тогава врагът е най-изтощен и имаш прикритието на нощта.
Когато битката се разрази, слънцето е зад гърба ти.
Ще ги пуснем вътре и няма да допуснем никого навън.
Смъртоносен капан. Харесва ми. Не че имаме много ресурси.
Островът ще ни помогне, братле.
БЕНЗИН
ИМАТЕ ДОСТЪП
-Да чуя добрата новина, Хет. -Вътре съм.
Но мога да блокирам сателитния сигнал
само за шест минути.
Шест минути може и да стигнат. По-добре са от кол в окото.
А това е всичко, което имаме срещу тях.
Справяли сме се и с по-малко.
Здрасти.
-Питие? -Да, благодаря.
Наслаждавам се. Може да е последният ни залез.
Не биваше да вярвам, че Декард е дефектирал.
Изгубих толкова време.
Бягам през целия си живот.
Аз също.
Така ли?
Да.
Не съм бил тук от 25 години.
Собствената ми дъщеря не познава семейството си.
Можеш да промениш това.
Да.
Ти също.
Искаш ли да си обещаем нещо тук и сега?
Щом видим утрешния залез, да започнем да поправяме грешките си.
Край, вече няма отмятане.
Не мисля, че има начин да се отметна.
Да го запечатаме ли пак, или...
-Определено не. -Добре.
Може би утре, ако съм жива.
-Джона. -Не ме пришпорвай.
Скоро ще се съмне. Той ще дойде всеки момент.
Трябва да успееш сега!
Не ме пришпорвай. Така стават грешките.
Колко отнема целият процес?
Половин час. След 33 минути ще съм заразна.
Май трябва да се върнем на първия вариант.
Не бързай още, Хетс.
Ще изпуснем шанса си.
-Хайде, давай! -Сега, Джона!
Добре де. Опит-неопит.
Дръж се, Хетс.
АКТИВИРАНЕ
-Няма да е приятно. -Няма проблем.
Получава се.
Да!
Алармата се задейства!
Това е той.
-Както го планирахме? -Точно така.
Време е.
Джона.
Искам да ти кажа...
Ако нещата тръгнат на зле...
и това е краят...
Съжалявам.
Може да съм имал основания, но е факт,
че изоставих теб и семейството.
Трябваше да си дойда.
Ако оцелеем,
имаш думата ми, че това няма да се повтори.
Обичам те, братле.
И аз те обичам, братле.
Добре, вече си мобилна.
Трябва ли да съм толкова близо до предната линия?
Да, ще те държим под око,
ако трябва да се измъкнеш бързо.
Това ни е работата, нали?
Това ни е работата.
Дек...
Чух онова, което каза Брикстън.
Че си стоял настрана, за да ни предпазиш.
Вече знам, че не биваше да вярвам на онези неща.
-Не знам защо повярвах. Съжалявам. -Недей.
Виж, вършил съм неща, с които не се гордея.
Неща, за които трябва да се реванширам.
Заради всичко, на което ме подложи онзи негодник.
Но сега най-важното за мен е да прибера сестричката си у дома.
"Етеон", стойте!
Самоански събратя!
Призоваваме своите богове и предци
да ни дадат сила, защото е време за война!
Вдигнете се!
-Хайде. -Огън!
ОРЪЖИЯ ОФЛАЙН
Какво става?
Кога ще са пак онлайн?
Нямам представа.
Погледнете ме в очите!
Те ще са последното, което ще видите преди смъртта!
На война!
Шоу.
Въздушно командване.
Докарайте хеликоптера.
Дек!
Бързо, Хетс.
-Готово. Работи ли? -Машината е включена.
-Всичко е наред. -Всичко е наред.
Да вървим.
Хобс!
Тръгвай!
Да вървим за риба, Шоу.
Ти го хващаш, аз го изкормвам.
Дръж се!
Добре дошъл на острова ми...
Вдигни се!
Приближи ни, аз ще я прибера.
Ще го наведа. Ти го изтегли.
Вдигни се!
Почини си днес.
Какво правиш?
Ще се повозим.
Проклятие.
Идваме, братлета!
Хайде, Джона.
Давай, братко.
За оста!
Тимо, давай!
Трябва ни още тежест.
Да!
Леко и внимателно.
Само така, братлета!
-Много е тежко! -Пусни ги.
Стой там!
Превключи на домашното гориво!
Ще ме провесваш, а? Сега е мой ред.
Оръжията са отново онлайн.
Бързо!
Сбогом.
Пази се!
Имаме малко неприятности, Шоу.
Ще ги изтървем в ничията земя.
Вдигай!
Удари онзи кол!
Губим роувърите!
Проклятие.
Какво...
С теб съм, Хобс.
Хей!
-Роторът! -Губим тяга.
-Момчета! -Хети! Скачай!
Ставай!
Няма да умираш, докато не ти кажа.
Виждаш ли таймера за извличане?
Щом стигне нула, изпразни пълнителя в сърцето й.
Хети!
Няма да свърши, както го искате.
Да, повтаряй си го.
Няма да ви се получи.
Еволюцията ще се случи, независимо дали ви харесва.
Почти ми е жал за теб.
Напълнили са главата ти не само с метал.
А и с врели-некипели.
Бях започнал да ви харесвам.
Жалко.
Какъв е проблемът? Боли ли?
Сигурно е трудно да си... човек.
НАПАДЕНИЕ
ЗАПЛАХА
-Видя ли? -Да.
-Заедно можем да му се опрем. -Прав си.
-Да работим в екип. -Двама срещу един сме.
-Поемам удар, а ти нанасяш. -И аз ще действам така.
Пазя ти гърба, братле.
И аз твоя.
Да спрем тока на тая гадина.
ВНИМАНИЕ
Ето ти криптонит.
Взех го.
Ти успя, Хет.
Не съм се съмнявал.
Да го предадем в сигурни ръце.
Ти ме натопи като предател.
Настрои сестра ми срещу мен.
Принуди ме да убия собствения си брат.
И ето ни отново. Давай!
Щом става дума за каузата,
един живот не значи нищо.
Не знам какво е станало с теб.
Веднъж ме принуди да те убия.
Но няма да го направя пак.
Ти може да вярваш в машините,
но ние вярваме в хората.
Може да имате цялата технология на света.
Но ние имаме сърце.
Никоя машина не може да го сломи.
Момчета, сега ви чака самоански въргал.
Изключете Брикстън.
ИЗВАЖДАНЕ ОТ ЕКСПЛОАТАЦИЯ
Значи така?
Това е опасен бизнес, момчета.
Брикстън така и не отговори на надеждите ни.
Но вие тримата надминахте всякакви очаквания.
Май не ме помниш, Хобс?
Ще си спомниш.
Ще бъде паметно събитие.
Вече те държим под око.
И ние теб.
Благодаря за помощта, братле.
Справи се блестящо.
А малко помощ с ритник в тъпата мутра?
Защо не ми покажеш още сега?
Стига, момчета.
Да си вървим у дома.
-Да. -Добре.
Батман си имаше Робин. Д-р Злобюл имаше Мини-Аз. Ти си моят Мини-Аз.
Хан Соло имаше Чубака, Кърмит си имаше Пиги.
Това е удар под кръста. Не спори с мен на моя остров.
Ти си моят помагач.
Така се радвам, че се върнахте.
Донесох ти онази торта.
ЧЕСТИТ РОЖДЕН ДЕН
Не бих ял от нея.
Да се махаме оттук.
Откога работиш тук?
Сам, това е баба ти.
Обичам те.
Радвам се, че си у дома, братле.
Радвам се, че съм си у дома.
БЪРЗИ И ЯРОСТНИ: ХОБС И ШОУ
Хобс, дано да си седнал, понеже имаме големи проблеми.
Боже, само като те чух, ми олекна.
Не е ли странно?
Както и да е. Със Снежинката всичко е наред.
Затворена е в секретен трезор.
Сега обаче си имаме работа с друг вирус.
Последният топеше вътрешностите.
А този те топи отвън. Буквално.
Кожата окапва като копринено кимоно в ураган.
Много е гадно. Трябваш ни адски спешно.
Трябвате ми и двамата.
Какво ще кажеш, Беки?
Лок, Сам е.
-Сам? -Сигурно търсиш баща ми.
Божичко. Сам.
Звучиш също като баща си.
Ще откача. Все едно чувам огледалото.
-Ще ми дадеш ли Хобс? -Аз съм.
Знам, скъпа, но трябва да говоря с Хобс.
Аз съм. Какво искаш?
Не, сериозно, трябва да си запишете гласовете.
Първо искам да чуя, че си се погрижил за Снежинката.
Погрижил съм се, всичко е наред.
Аз държа на хората, на семейството ни.
-Не си ми роднина. -Знам.
Това между нас е много повече. Слушай сега.
Какво ще кажеш за края на "Игра на тронове"?
Не съм го гледал.
Гледал си го и още как, долен лъжец такъв.
Какво има? Спомена нещо за проблем.
Проблемът ми е, че Джон Сноу прави секс с леля си, а после я уби
и никой не иска да говори за това. Ей това ми е проблемът.
Боже. Изчакай малко.
Добре ли си?
Добре съм.
Обаче съм тежко ранен.
Трябва да ме измъкнеш, татенце.
Стой там, идвам да те прибера.
Ако няма проблем, донеси и няколко банки кръв.
-Лок... -Да ти кажа ли кръвната си група?
Каква е кръвната ти група?
"Б" положителна, както гледам на света.
-Представи си само. -Лок.
-Лок? -Боже, кървя много.
В момента кървя адски много.
Я чакай малко. Не била моята кръв.
Кръвта не е моя.
Боже, мислех, че е от мен!
Впрочем,
наръгах един с тухла.
Откачено, а?
Не било толкова трудно.